PLANETEN ARADIUS.
ARIDERNE, SOM TROR PÅ WEI, -
- ER FORSLAVET OG UNDERTRYKT AV MENNESKER I OVER TUSEN ÅR.
DE SISTE ÅRENE HAR BEFOLKNINGEN BLITT RAMMET AV INFERTILITET.
DEN HENSYNSLØSE VISEKONGEN GRIFFIN PRØVER Å FINNE OG DREPE-
- ARID-OPPRØRERNES LEDER MOSS SOM SNAKKER OM OPPRØR...
Hvor er Moss?
- Hvor er Moss? - Gjør det du må.
- Moss! - Vi vil aldri forråde vårt folk.
Sånne handlinger skal overlates til rette personer.
Arid eller menneske, alle skal de beundre dere.
- Beundringen varer ikke lenge. - Tenk da økonomisk.
Snart fins ingen sterke menn til verken arbeid eller underholdning.
Før ham til gropa!
Du skal vite at jeg finner Moss.
Og da skal jeg ødelegge ham og hans gig-tro.
HIROKIN DEN SISTE SAMURAI
De er i nærheten.
- Menneske. - Jeg ser det.
- Hirokin? - Dumt å bli kjent med hverandre.
Hvordan skaper vi en tryggere verden for barna våre?
Menneskene kom til vår planet og stjal ressursene våre, -
- de gjorde kvinnene våre mindre fruktbare.
Og hva gjorde vi? Vi sto bare og så på.
Hvor lenge skal vi la Griffin gjøre oss til slaver?
Ta våre menn og torturere kvinnene våre?
Skiller vi oss virkelig så mye fra menneskene-
- bare fordi blodet syns i håndflatene våre?
Hvordan kan et menneske være så snill mot en arid?
Alle mennesker er ikke like.
Vent her.
Visekonge. Hva befaler du?
Nå?
Flak av aradium får deres våpen til å fly.
Ingen trenger å fortelle hvordan vårt aradium virker.
- Jaså. - Jeg har et botemiddel her.
- Apostat! - Du!
- Mennesker er ikke til å stole på! - Det var ikke meg.
Hjelp oss, da!
Drep alle sammen!
Mitt råd er å løpe!
Send bud til Moss om retrett!
Om det ikke når Moss i tide, så mislykkes opprøret.
Ikke rør henne, menneske!
Kom!
- Føler du deg bra? - Ja.
Hvilken av dem?
- Finley. - Det var sju år siden.
- Jeg vet det. - Du...
Vi må ikke gjøre dette.
Jeg er tilbake til frokost.
Vi er så nær. Vi kan ikke snu nå.
Vi er nær Horden. Det kan finnes knekter hvor som helst.
Vi kan ikke snu nå.
Om vi får denne handelen, så kan vi bo hvor som helst.
Da får Nuran en framtid.
Blå te.
Stopp der.
Man gjør det man må.
Sist du ble nevnt var i forbindelse med massakren i byen Eleven.
- Tror du på alt du hører? - Bare halvparten av det jeg ser.
Det var ikke det vi ble enige om.
- Dette er bedre. - Det er ikke opp til deg.
Det er alt jeg har.
Hirokin!
- Du er den eneste her med kuren. - Da innser du dens verdi.
Vis nåde, bror!
Jeg har et sykt barn. Hun trenger medisinen.
For de som nekter å hjelpe, fins ingen hjelp.
Jeg vet hvem du er.
Jaså?
Hvordan kan du være så egoistisk?
Man gjør det man må.
Knekter!
Nuran!
Løp! Inn med dere!
Nå øver vi på å gjemme oss. Fort.
- Ok. - Vær helt stille, som da vi øvde.
Vis dere.
Kom ut.
Jeg er menneske.
Vi trodde dere var vandaler og søkte beskyttelse.
- Vi er bare på gjennomreise. - Har du sett en arid ved navn Moss?
Nei.
Hun har visst aridbåndet i håret. Er det hennes barn?
Ja.
Vi er bare på gjennomreise. Kom, vi har en lang vei å gå.
- Hvor skal dere? - Mot øst, der det fins mat.
Jeg har noe til deg.
Den er verdt minst 100 gig.
- Snarere 1000. - Den er din.
Jeg avgjør hva som er mitt.
Vi vil ikke ha problemer.
Problemer?
Du, min venn, er virkelig i knipe.
Løp!
Nei!
For ham til gropa.
Der klarer han seg kanskje bedre.
Hør etter. Lekene begynner om 10 trinn.
Hør etter. Plassere innsatsene deres. Lekene begynner om 10 trinn.
Mine døtre. Dette er det siste stedet der jeg vil se dem.
De vil vite hva man er villig til å dø for.
Ok, forsett. Beveg dere.
- Kom an. Skynd dere i køen! - Neste.
Kom fram. Det holder.
- Vær så god. Ok, ok. - Her kommer han.
Vent litt.
- Noen sier at han er sympatisør. - Svært sympatiserende.
- Han står opprørslederen Moss nær. - Jeg har en idé.
Vi selger gig-sverdet som mennesket hadde med seg.
- Hva om han prøver å lure oss igjen? - Enkelt. Hva han enn ber om...
...så vil vi ha fem.
Fem.
- Hva har du i dag? - En kjærlighetspinne.
I gig-stil.
Skal du bare stirre på det hele dagen?
- Det kler deg. - Ja, det framhever øynene dine.
To palmerøtter.
- Fem. - Det er verdt minst fem.
Alvorlig talt? Hva skal et menneske med et arid-sverd til?
- De for tunge for oss. - Nei, du.
Hvis du vil ha det, er det verdifullt.
- Du skal ikke få lure oss igjen. - Lure dere?
Mine herrer. Har dere helt glemt den blå teen jeg ga dere?
- Det husker jeg! - Nettopp! Det var utmerket te.
- Den var virkelig herlig. - To.
- To er bra, vi burde ta det. - Du ville jo ha fem?
Ja, men to blir bra. Vi tar det.
Ok. Avtale. Da er vi kvitt.
Nesten. Hvis jeg legger til...
...den lille greia. Da er vi enige.
- To blå. - To mot to.
Handelen er avsluttet!
Er dette ditt?
Det sies at du forsvarte en aridkvinne og barnet hennes.
Det stemmer, arid.
Jeg kaller ingen for gig. Kanskje skal jeg satse på deg.
Sats på døden!
Det gjør jeg alltid.
Det er slik jeg holder meg i live. Her...
Dette gir ekstra stryke.
Var sterk i weis navn, min venn.
Hør etter: Lekene begynner nå.
Sivilisasjonen er en fin balansegang.
Jeg må veie folkets krav mot mine behov.
- Pheon! - Terra.
De trenger stabilitet, orden, disiplin.
Det gir jeg dem, Orange.
Hun er vakker.
- Nøt du i går kveld? - Det gjorde jeg virkelig.
Et sånt vakkert kar. Men tomt.
Jeg er mer enn et kar, det forsto du en gang i tiden.
- Det forstår alle som kan se. - Da er jeg kanskje blind.
Jeg skal gi deg en arving. Det er bare et tidsspørsmål.
- Din lydigheten for mitt ord... - Er friheten min.
Jeg er far til en sivilisasjon. Jeg nekter å bli glemt.
Hirokin!
Jeg nekter å drepe en annen arid!
Da skal du dø!
Dere kan reglene. Drep motstanderen din-
- og redde deres kjære fra å spiddes.
Jeg elsker deg!
Hirokin...
Imponerende!
Far! Nei!
Renault!
Ikke slipp taket. Nei!
Du sa at du fanget mennesket sammen med horen.
Og barnet hennes.
- Slipp henne fri! - Han vant. Ifølge reglene...
...skal kvinnen slippes fri. - Det har du rett i.
Regler... Hvor hadde vært vi uten dem?
Ja, visekonge.
Ikke slipp taket. Hold ut!
Nei! Nei...
Hirokin!
Nei!
- Moss og opprørerne er liten trussel. - Finn ham, Kore.
- Undervurder ikke en usynlig fiende. - Moss holder seg skjult.
Men en vakker dag skal han og folket hans ta form.
- Det er deres "wei". - Jeg skal finne ham.
- Du bør ikke dra tilbake før det. - Det hadde vært klokt.
Som du vil... min herre.
Død.
- Død. - Denne puster.
Ikke nå lenger.
Så du mennesket i gropa?
- Den benete? - Den feite.
- Fantes det et feit menneske der? - Nei! Hvorfor omgås jeg med deg?
- Jeg liker når de har kjøtt på beina. - Hvilke da?
Mennesker, arider, spiller ingen rolle så lenge de har kjøtt på seg.
Hva skal du gjøre med dem når du er ferdig?
- Når jeg er ferdig med hva? - Å stikke dem!
- Hva trodde du at jeg pratet om? - Du bytter tema hele tiden!
Du pratet om et beinet menneske og siden om å stikke dem!
Det er høyst forvirrende.
- Hva? - Er ikke det han?
- Han er jo litt beinet av seg. - Ja, mer kjøtt hadde vært bra.
Jeg hørte at han var med en fertil arid.
- Og så er han en morder. - Morder!
Byen Eleven eller noe sånt. Han drepte opprørere.
- Det må Griffin ha satt pris på. - Kaller du det begeistring?
Jeg har tenkt å stikke ham.
Vær forsiktig. Ikke sett deg fast.
Hva var det?
Vakker klang.
Det er ingen fare. Flaks at du spiste livsroten.
Ellers hadde dette vært en monolog.
- Min sønn... - Du rekker ikke sørge. Du må flykte.
- Hvorfor hjelper du meg? - Alle har sine grunner.
En venn av meg fikk en visjon. Jeg tror at den handlet om deg.
Fort. Vi må skynde oss.
- Vent... Hvor er vi? - En halv dags ferd fra Horden.
Jeg har ført deg så langt jeg kan.
Ser du den røde stjernen? Gå i retning mot den!
Etter hvert når du en venn av meg. Han heter Moss.
Om han har klart å flykte fra knektene så kan han hjelpe deg.
Her...
Så du kan gå støtt.
Vær sterk i weis navn, min venn.
Er dette liv verdt å leve?
Du ønsker vel at du var død.
Han er menneske og er ikke til å stole på.
Han har ikke noe her å gjøre. Han setter oss i fare.
- Vi burde straks forlate ham. - Han trenger hjelp.
- Honshu sendte ham hit. - Han kan ha stjålet medaljongen!
- Han kan ha drept Honsu! - Vi bør hjelpe ham å bli frisk.
Å hjelpe ham blir farlig for både stammen og datteren din.
Du må drikke. Her...
Bra.
Gabriel. Gå og finn broren din!
Vann?
Vær så god.
Vi søker konstant etter vann. En gang fant vi ikke noe på to måner.
Vannet kommer, for vi er sterke i wei.
Vi river piggene og utvinner bedøvelse til skadde.
Se...
Slik ser vi arider oss selv.
Vi inngår i et system der vi alle holdes sammen.
Maren! Vann!
Der ser du!
Tankene våre blir til ord. Våre ord...
Våre ord blir handlinger. Handlinger blir til vaner.
Vaner blir til verdier.
Verdiene våre...
Verdiene våre blir vår skjebne.
Moss. Det du ber om er rene selvmordet.
Apostatene skåner ingen. Det er et tidsspørsmål før de er her.
Tid?
Vi må blir enige som en stamme igjen-
- hvis vi ikke skal blåses ut som et lys.
Du kan ikke redde alle.
Stammene skal samles ved Dead Rock.
Se på ditt eget liv. Har det noen mening for deg-
- hvis det ikke fins noen å dele lyset med?
Hva er meningen med døden?
Han avslører oss mot en belønning så fort han får sjansen.
Du får holde et øye med ham og Maren.
Hjemmelaget drikke på red brush.
Det er bare noen få stammer som brygger det.
Vi bytter det mot sånt vi trenger.
Vær forsiktig.
Det smaker forferdelig.
Men du glemmer dine bekymringer.
Vi reddet livet ditt, du kan vel i det minste snakke.
Ja, Maren. Jeg er takknemlig for alt stammen har gjort for meg.
Hva er din tid?
Jeg er den nest eldste datteren i min stamme.
Jøss! Jeg trodde du var mye eldre.
Takk for min red brush. Den likte jeg virkelig.
God natt, Maren.
Den nest eldste datteren i stammen.
Maren...
- Jeg savnet deg ved sangen i går. - Jeg savnet å være der.
- Jeg må hjelpe ham. - Hjelpe ham...
...eller oss? - Det er kanskje det samme.
Hadde det bare...
Hadde det bare vært så enkelt, men det er livet aldri.
Er det ikke vakkert?
Jeg vet ikke. Det føles kaldt. Og ensomt.
Tenk at noe så lite kan avgjøre så mye.
- Linjene skal spå om framtiden. - Har jeg da ingen framtid?
Jeg kan ikke leve sånn lenger. Jeg er verken arid eller menneske.
Hvem er vi?
- Vi hører ikke hjemme. - Du valgte å leve sånn.
Ikke jeg!
Audowen?
Hun blør.
Hun blør overalt.
Barnet mitt... La meg se henne!
Audowen?
Hvert bånd er en sang.
Et bånd for hvert liv som vi er velsignet med.
Hør... Selv i døden fins det liv.
Moss er nær.
Jeg drar ved daggry.
- Skal du tilbake til Horden? - Ja.
- Hvorfor det? - Hevn.
Det er meningsløst med hevn.
Hvorfor kan ikke mennesker forstå at vi puster samme luft?
Vi drikker samme vann, gråter samme tårer.
Jeg har sett deg før.
Jeg har sett deg på slagmarken i mitt indre.
Du har blitt sendt for å forene stammene.
Jeg er ikke løsningen du søker.
Er jeg gal?
Wei førte ham hit!
- Med troen på wei følger mye lidelse. - Lidelse...
Hva vet du om lidelse?
Det er vår stamme. Den har blitt jaktet på.
Like sikkert som at natt følger dag så kommer de, min venn.
Ikke noe håp.
Men du kan forandre verden.
- Bli hos oss, lær vår metode. - Nei takk.
Verken håp eller forandring om ikke du forener stammene.
Nei takk.
Maren!
Klær. De varmer eller svaler etter behov.
Ingenting kuer vår ånd.
- Cain? - Han holder for hardt.
Iblant er det alt man kan gjøre.
- Man må akseptere og slippe taket. - Hvordan foregår det?
Man bare gjør det.
Det er på tide at jeg drar.
De undertryktes sverd.
Hirokin.
Navnet ditt betyr det på det gamle språket. Hiro.
Han kjemper for noe som er større enn han selv.
- Jeg kjemper for dem. - De er døde.
De er fri nå.
- Men ikke jeg? - Nei.
- Ikke før Griffin er død. - Griffin river deg i filler.
Vis meg, da.
Tror du det er en lek? Kom her.
Hold fram hånden, så skal vi leke!
Dytt meg over ende. Gjør ditt beste.
Er det ikke en morsom lek?
Hva var det?
Jeg tillater ikke en ny massakre! Du er ikke klar!
Stopp! Vent.
- Vis meg. - Vis deg hva?
Jeg angriper som en ulv!
Om du ikke lærer deg weis hemmelighet blir du slaktet av Griffins Horde.
Du er ikke klar.
Var hun din kone?
Lurer du på hvorfor du ikke kunne redde henne?
Aksept er kjernen i wei.
Wei forårsaker lidelse.
Overalt ser man barn uten fedre takket være din fine wei.
Du vrir jo bare på det så det betyr hva du vil.
Ja! Sånn skal det låte!
Makten hos fantasien er veldig mektig.
Hør på meg. Tenk deg et blad! Tenk deg et sjasminblad!
Gjør det, er det du snill.
Ta i mer! Det er viktig at du forestiller deg dette.
Vi arider har en naturlig kobling til verden rundt oss.
Jorden, bakken.
De utgjør fundamentet. Det er det som er wei.
Det er ikke tilfeldig at bare vi tror på wei.
Vår gensammensetning skiller seg fra menneskets.
Vi har en kobling til omgivelsene.
For et årtusen siden fantes en gruppe arider som var så nær virkeligheten-
- at de kunne vikle ut tiden.
De kunne se konsekvensene av sine valg før de tok dem.
Den egenskapen skremte menneskene som ville utslette aridene.
All kunnskap om gaven forsvant.
Etter tusen års slaveri og folkemord har aridene glemt hvem vi er.
Å vikle ut tiden er nå bare en myte.
Den brente planeten gjør kvinnene våre ufruktbare
Vi er lyset. Det er ikke på utsiden, men inni oss.
Det flyter ut i verden.
Og hvem er du?
Menneske.
Føles det ikke rart at jeg kan se tankene dine?
Jeg har kjent koblingen din siden vi skrapet deg opp ute i ørkenen.
Du ble født halvt menneske og halvt arid.
Koblingen din til wei er den sterkestejeg har erfart.
Når du faller foran mitt blikk, -
- følger du strømmen eller kjemper du imot?
Tenk at noe så lite avgjør så mye.
- Jeg skal ordne det. - Nei.
Du er den du er.
Skammen din forfølger deg. Slipp den.
Vi skaper en egen virkelighet.
Virkeligheten skaper ikke oss.
- Så beleilig. - Beleilig?
Kona di...
Gutten...
De er bare minner nå.
Jeg prøvde med all min kraft.
Men jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke...
Jeg kunne ikke redde henne.
Nå er du den du skaper.
Lyset gjemmer seg inni deg.
La det strømme!
For å vikle ut tiden skal du slippe all frykt.
Alle følelser og alle tanker. Det er wei.
Du begynner å se tidens folder og siden...
...ser du dine valg.
Tillat sansene å føre deg framoverl Hør lydene!
Tro på et valg, uten tvil.
Din tiltro til det valget gjør det virkelig!
Det sitter i tanken. Du må bare føye sammen bitene.
Visjonen din skaper virkeligheten din.
Lar du ham dra?
- Tiden er inne. - Jeg blir med.
Om to soler er vi ved Dead Rock.
Om du vil begi deg til Griffin, så la meg bli med.
Rekk meg hånden din.
Kom igjen. Rekk meg den!
Ta deg av stammen din. De er viktigst.
Hør etter. Plasser innsatsene deres. Spillene begynner om fem trinn.
- Hun kan ikke gi deg det du vil ha. - Kan du det?
Hør etter. Plassere innsatsene deres. Spillene begynner...
Håper at denne utsikten føles bedre.
Den eneste jeg vil se, er sønnen min.
Så vakker du er, Terra.
I din overbevisning.
Du burde ikke være her.
- Faren din... - Blir glad om jeg utfører handelen.
Vi har hørt at Moss og opprørerne skal samles ved Dead Rock.
Bra. Sett kurs og send bud til visekongen.
Sinnet er et sted for seg.
Der kan glede forvandles til pine eller pine til glede.
Et fengsel til et fristed.
Eller et fristed til et fengsel.
- Hvor er sønnen min? - Nå skal du være snill.
- Hva gjør jeg her? - Jeg vil ha et barn.
Og du vil ha et bedre liv.
Vi er som gaver til hverandre, kanskje fortjener vi dem ikke.
Vi er ikke så ulike. Vi har våre behov.
Jeg vil at du skal stå ved min side i dag.
Han kommer til å være der. Ja, sønnen din.
Kom med et smil, så får du det du vil.
Nåvel.
Hirokin? Er det sant som de sier?
Om byen Eleven?
Ja.
Uskyldiges blod.
- Hvor finner vi vennen din? - Han finner oss.
Se hvem som er her!
- Det er mennesket fra gropa. - Han hadde mer kjøtt på beina.
- Hva er det med deg? - Modig å komme uten forkledning.
Han har en kappe. Det er bare du din kjøttelsker som kjenner ham igjen.
Trolig vil han gjøre forretninger.
Dette er altså Moss' aridopprør? Et barn og et menneske.
Honsu.
- De har sikkert arid-sprit. - Jeg liker tenkemåten din!
- Har faren din blitt sprø? - Far har det veldig bra.
- Har du møtt Hirokin? - Ja.
Slåsskjempen som jeg reddet herfra.
- Velkommen tilbake. - Kan du få meg nær visekongen?
Visekongen? Du?
Mot hans legioner?
Kom.
Ikke noe er mer tilfredsstillende enn å erobre uskylden.
Denne er til deg.
Den er svært søt, så jeg tenkte på deg.
Virkelig søt.
Jeg gir ikke etter for ham.
Du har ikke noe valg.
Det har ingen.
Unnskyld at vi ikke kunne gå en annen vei.
Bare én får gå inn.
- Ikke den du ventet deg? - Jeg vet ikke hva jeg ventet meg.
En ting er sikkert. Du vil bedrive byttehandel. Men spørsmålet er...
- Har du noe som interesserer meg? - Jeg er ikke i humør til å leke.
Det er ikke lett å komme nær Griffin.
- Du klarte det. - Ja, det gjorde jeg. For øyeblikket.
Griffin vil ha en arving, men tror ikke at jeg kan gi ham en.
Jeg tror problemet er et annet.
- Få meg nær ham. - Er du ikke det minste fristet?
Det kunne vært moro.
Lenkene skar dypt inn.
Jeg syntes at du virket kjent. Rørende at du kjempet for henne.
Jeg hadde et barn en gang. Eller... jeg fødte barn en gang.
- Jeg beklager. - Griffin forlater gropa snart.
Med Terra.
Visste du ikke at hun lever?
Men du har visst alt funnet en erstatter. Yngre og vakrere.
Hun lever.
- Terra? - Du kan se det med egne øyne.
Tankene mine, tankene...
Handlingene dine. Handlinger og ord...
Vanene dine.
Knekt!
Nuran!
Min herlige sønn!
Jeg har savnet deg. Jeg elsker deg så høyt.
Min prins blant Horden.
Ikke mye til opprør.
Kanskje det er vår feil. Kanskje vi ikke var sterke nok uansett.
Se deg rundt. Din dumme visdom tar livet av folket vårt!
Det er ikke noe dumt... med kampen for frihet.
Hvis man kan vinne.
Men det kan du ikke. Er det ikke bedre å leve med ting som de er-
- istedenfor at vi kjemper imot og dør en etter en?
Du ser verden med fryktens blikk.
Og du ser ingenting i det hele tatt!
Vi er ikke redde for veien foran oss.
Gighorer. Betal mer, så får du noe ferskere!
Jeg vil ha den.
Vis nåde, bror.
Jeg er ikke redd for veien jeg har valgt.
Vi er ikke redde.
Knekter!
- Han er visst litt dramatisk av seg. - Sjarmerende. Han er dyktig.
Stopp gighoren! Hun slipper unna.
Da begynner det.
Subtilt.
- Utmerket form. - Jeg liker ham.
- Det er litt provoserende. - Og nå da?
- Løp. - God plan.
- Honsu. - Kommer han denne veien?
Nå blir det trøbbel.
- Karer. Vi trenger en fluktrute. - Arid-sprit.
- Og blå te. - Denne veien.
- Har dere sett tre opprørere? - Ja. De gikk den veien.
- Du kjenner opprøreren! - Nei.
Pleier du å rope til fremmede?
Han er faren.
- Han overlevde. - Du begynner å virke redd!
- Og du begynner å skuffe meg. - Slipp sønnen min.
Skal han ut i ørkenen og forgå?
Eller slutte seg til opprørerne og slaktes? Jeg kan beskytte Nuran.
- Og deg også. - Nei!
Slipp sønnen min, så underkaster jeg meg!
Jeg trenger mer enn underkastelse.
Opprør, opprør!
Den utvalgte er her for å styrte Horden.
Stammene skal samles ved Pilot Rock.
Alle stammer har blitt enige.
Den utvalgte er her for å kjempe mot Horden. Samling ved Pilot Rock.
- Hvor er Moss? - Ingen vet.
De sa at en mann drepte 20 knekter med ett eneste blad.
Han sto dekket av blod.
Hver eneste bevegelse ble gjort i akkurat rett øyeblikk.
Han kom for å beseire en mann, men skapte en skjebne.
Ja!
- Dette var subtilt. - Jeg er flink til det.
Ja, det kan man si.
Vi har fått høre at en menneskerebell har angrepet Horden.
- Aridene samles rundt opprøreren. - Det spiller ingen rolle.
Motstanden er trusselen. Uten Moss er de delt.
Det er han som er vårt mål.
Moss er nøkkelen til opprøret.
Cain, er det deg?
Alle må jo velge en gang.
- Skån mitt folk. - Visekongen vil ha deg. Levende.
- Bare deg. - Det var ikke avtalen.
Dere sa at ingen andre skulle komme til skade. Det er Moss dere vil ha.
Du er heldig som lever.
- Cain... - Ned på kne, opprører.
I dag ble vi ett folk.
Takket være deg.
Nå tilhører denne verdenen oss.
Vi slipper å gjemme oss.
Far hadde rett. Visjonen blir vår virkelighet.
Jeg beklager.
De lever. Det er det eneste viktige.
På tide å slippe taket.
På tide å planlegge.
Jeg vil ikke se flere barn tvinges ned på kne igjen.
Hvorfor akkurat meg?
Jeg er her takket være deg, og du takket være meg.
Jeg forstår ikke. Jeg prøver ikke heller.
Slik er wei. Vi aksepterer ting som de er.
Maren...
Jeg...
- Liker du meg ikke? - Jo.
Jo, det gjør jeg.
Du er vakker.
Men...
- Jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
- Fordi jeg er arid? - Nei.
Jeg er bundet.
For lang tid framover.
Da venter jeg.
På deg.
- En ny gruppe har ankommet. - Moss?
Jeg forkynner at denne mann, for sin motstand innen Hordens murer-
- skal kalles Hirokin, de undertryktes sverd!
Vi skal kjempe ved din side. Vi adlyder deg.
Reis deg.
En gang i tiden...
...kjempet jeg fordi jeg ikke hadde noe å leve for.
Nå kjemper jeg fordi jeg har sett alt som er verdt å dø for.
Vi har sjansen...
...til å klare det som Moss sa.
Å ta form, som et folk.
Vi slåss for Moss' visjon om en forent verden.
- For Moss! - For Moss!
- Når begynner det store slaget? - Vi angriper ved daggry.
Opprøreren din begynner å irritere meg. Jeg har hans folk, hans sønn...
...og hans kone. Men likevel angriper han ikke.
Du har ikke meg.
Nei!
- Visekonge... - Ikke nå!
Et spørsmål av ytterste viktighet.
Husk hvor vi var...
Vil du se hva som skjer når man setter seg opp mot visekongen?
Bedre å lede i krig enn å tjene i fred.
Godt gjort, Kore.
Nå... Den store Moss. Gigopprørets leder.
- Knust. - Du knuser aldri vår ånd.
Trassig til det siste.
Vi følger wei.
Du har fremdeles makten til å redde folkets ynkelige liv.
Det er først i døden at friheten begynner.
Han skal komme.
Og han... skal folde ut tiden.
Du blåser av sted som et pust, Griffin.
Idiot. Nå er ditt folks død ditt eget verk.
Hold ham i live, Kore.
La ham skue sitt ærerike livs siste bragd.
Hva er nøkkelen til vår suksess?
- Timing, herre. - Nettopp!
Du trodde vel ikke at vi ville stå uforberedt?
- Nei. - Hva vil du?
- Se deg død! - Tenk nøye etter!
Når livet ditt er over blir du husket for denne stund. Hirokin.
Vi velger å leve uten frykt...
...og uten deg. - Men du kan ikke stille noen krav.
Ikke det?
- Han er arrogant. - Han er død.
Store slag definerer store menn.
Drep alle sammen.
- Hva gjør du? - Vi skal leke krig.
- De er fast bestemt. - Det er sånn de er.
Kore!
Rolig, det tar ikke lang tid.
Nei!
Få barnet til å tie!
- Min lydighet for ditt ord... - Er friheten din.
Nå skal dere leke pent.
La ham være!
Visjonen din skaper virkeligheten din.
Det er deres tenkende wei. Ikke sant, Moss?
Moss drømmer om fred. Men se dere omkring.
En sterk vilje må ta makt over de svake.
Det er virkeligheten.
Slik skjer det i min verden!
Hirokin!
Lov meg...
...at du tar deg av moren din.
- Jeg lover. - Det er din familie.
Nei!
Hirokin, nei! Kjemp for meg.
De som elsker, skaper helter.
Hvert bånd er en sang etterlatt i frihetskampen.
I går hadde jeg en drøm.
Jeg så en mann kjempe for noe som var større enn ham selv.
For friheten. Han trosset frykten-
- og tyranniet.
Og siden den dagen ble alle født i frihet.
For en drøm.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.primetext.tv